A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Jó estét! - Jó estét!
A Ház terasszal egy olyan műsor, amiben azt figyelhetjük meg,
hogyan él együtt hat idegen ember.
Mi csak egy gyönyörű házat és kocsikat biztosítunk.
- Nincs forgatókönyv. - Nincs.
Ezen a héten is Funakosi Ejicsiró színész lesz a vendégünk.
- Üdvözlünk! - Örülök, hogy itt lehetek.
Rjó legutóbb nehéz helyzetben volt.
- Így igaz. - Csak... eléggé frusztrál.
Toricsan, csináljuk szakszerűen, és mondjuk el, mi történt!
Kérlek, magyarázd el, mi frusztrál!
- El kell magyaráznunk. - Nem akarok vele foglalkozni.
Érthető.
- De kellenek a részletek. - Igen.
Lehet, hogy Rjó semmit sem érez Vivi iránt. De ezen a héten...
lehet, hogy a három lány végre szétszedi a srácot.
Akkor elmagyaráznád, mi folyik itt?
Jól van, először is... Rjó és Hana beszélgettek,
és Hana megkérdezte, mit érez Rjó.
Szóval sem irántam, sem Vivi vagy Emika iránt nem érzel semmit?
Az átfogó válaszom az, hogy igen.
- Mit értesz „átfogó válasz” alatt? - Hát...
Mint barátok.
Egyszerűen szólva,
- senki nem érdekli. - Ki mondd olyat, hogy „átfogó válasz”?
Ezt mondta Hanának.
Azonban ezután a beszélgetés után Vivivel is beszélt.
Én kimutattam, hogy mit akarok.
- Te... - Igen.
- Csak... - Ne mondd, hogy nem jöttél rá!
A szemembe mondtad valaha, hogy mit érzel?
Mondd meg egyszerűen!
Ha csak barátként gondolsz rám, mondd el!
Most akarsz választ?
Mindig kitér a probléma elől.
Közelebb akar kerülni, de nem akar távkapcsolatot.
Mit csinálsz, fejtörőket mondasz?
Utána meg azt mondta Vivinek, hogy nem fair a viselkedése,
- és korábban kellett volna ezt mondania. - Mintha ő lenne a hibás.
Találhatok egy nagyon jó munkát Japánban, és itt maradhatok.
- Túl késő ezen rágódni. - Túl késő?
Nem is tudtam, hogy ez lehetséges.
- Mindig van más lehetőség. - Nem fair.
- De vannak lehetőségek... - Egyáltalán nem fair.
- „Túl késő. Nem vagy fair.”? - Micsoda hülyeség!
Küldjétek be a pihenőmbe, majd én beszélek vele.
Vegyünk egy mély levegőt!
Szerintem csak hirdeti magát.
- Nehéz lenne tagadni... - Szerintem is.
Amikor beköltözött, megszólta a mosatlan edényeket.
Utána viszont nem ő tisztította ki a lefolyót és a hűtőt, hanem te meg én.
Ezt mondom.
- Emika manipulálja a többieket. - Az biztos.
Ő kezdte a panaszkodást Rjóról.
- Most, hogy mondod... - Ugye, hogy ő volt?
Nagyon jól végzi a dolgát az utolsó napjaiban.
- Igen. Szép munka, Emika! - Intézkedik.
Nyíltan kimondta, hogy Rjó csak reklámozni akarja magát, pedig ő is.
32. HÉT
GYŰLÖLLEK
OMOTESZANDO, TOKIÓ
Emeld fel a poharad a jobb kezeddel!
- Jobb kézzel? - Igen, megvan?
A bal kezedet tedd az egyik szemedre!
- Miért? Mit csinálunk? - Megvan?
- Igyunk! Szemfedő! - Szemfedő!
Szemfedő!
- Sokkal jobb kinn enni. - Igen.
Legalább kétszer olyan jó.
- Bárcsak itt lenne Tupas! Hiányzik. - Igen.
Kár.
Ezen a héten lesz meccsed?
Igen. 23-án és 24-én.
- Hol? - A Sinkibai ringben.
- Szupi. - Mindkét nap Sinkibában leszel?
- A pankrátorok mekkája. - 24-én tudok menni.
- Király. - Az milyen napra esik?
- Nem tudom. - Én is jönni akarok.
- Ha ráérsz, gyere! - Rendben.
- Menjünk! - Rjó, te is mész?
Ha tudok, akkor igen.
Én is megyek a meccsedre, ha tudok.
- Jöhet a hal? - Igen, lássunk neki a szaikjójakinak!
- Jaj, forró! - Kagyló?
- Igen, az. - Jó étvágyat!
Olyan jó együtt enni, nem?
- De. Frissítő. - Olyan, mint a nyaralásom legjobb része.
Mindenki jöjjön ide a fotózásra. Gyere, Kai!
- Minden jó volt. - Igen.
- Nagyon tele vagyok. - Végem.
Kiköltözöm a Házból.
- Jaj! - Ne már.
Gondoltam.
Tudtam, hogy okkal szervezted meg a vacsit.
Komolyan mondod?
Miért? Miért mész el? Miért?
Őszintén szólva, az edzőm már egy ideje kérte,
hogy lépjek ki a műsorból.
Ezen a héten nem kell edzenem,
de jövő héten megint durván bekeményítek.
Ezért gondoltam, ideje kilépni.
- Tényleg? - Ja.
Azért jöttem ide, hogy fejlődjek és inspirálódjak.
Sokat tanultam.
A házba való beköltözés mellékhatása,
hogy az emberek jobban figyelnek arra, mit csinálok.
Ezért úgy érzem, még nagyobb a felelősségem, hogy keményen dolgozzak.
Ez volt a legjobb dolog, amit a ház adott nekem.
Minden jelenlévőnek és korábbi lakónak,
meg Tupasnak is azt szeretném mondani:
köszönöm szépen!
Végre eljutottam arra a pontra,
amikor teljesen jól érzem magam a házban,
és szeretek veled beszélgetni.
Sok időbe telt megbízható barátságokat találnom.
Sajnálom, hogy elmész.
Nem sok idő telt el, mióta megérkeztetek.
Remélem, jó emlékeket szereztetek az ittlétetek alatt.
Meg fogunk fázni.
Menjünk! Lehűlt az idő.
Folyik az orrom.
- Nekem is folyt. - Irány a mosdó!
A takony elkerülhetetlen.
Beszélsz vele?
Nem.
Azt hiszem, a mosdóba ment.
TAVATARI RJÓ PROFI KOSÁRLABDÁZÓ
PROFI PANKRÁTOR
KOBAJASI KAI FELTÖREKVŐ HUMORISTA
MIZUKOSI EMIKA J.F. OBERLIN EGYETEMI HALLGATÓ
SZEMÉLYI ASSZISZTENS
MODELL
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
Inni akartam Tupasszal.
- Hé, Rjó... - Igen.
- beszélhetnénk itt? - Persze.
Simán.
- Menjünk! - Köszi.
Nagyon hideg van.
- Köszi. - Ugyan már.
Köszi, hogy idejöttél.
- Mizu? - Hát...
Amikor először találkoztunk,
miután visszajöttél a táborból...
Találkoztunk...
és...
Beléd szerettem.
Emiatt, tudom...
hogy csináltam és mondtam fura dolgokat.
Két és fél hónapig a szerelmem voltál.
Észrevetted?
Hát, igen, persze...
nem tudtam, mikor lenne jó az időzítés, hogy elmondjam,
mit érzek.
Emlékszel, amikor el akartál hívni vacsizni,
és három szobát is megnéztünk, mielőtt megtetted?
- Nagyon sajnálom. - Vagy amikor...
meghívtál, miután megnyerted a meccset?
Még azok után sem...
ha teljesen őszinte akarok lenni...
Nem gondoltam rád romantikus partnerként.
De nagyon megérintett,
hogy mennyi energiát fektettél abba, hogy megismerj.
Úgy értem...
nagyon bátor volt, és hálás vagyok érte.
- Köszönöm. - Ja.
Tudom, hogy sokat fejlődtem.
Nem fogok ennyi szobát végigjárni, mielőtt elhívok valakit randizni.
- Amikor... - A következő szerelmemmel,
szerintem egyenesebb lehetnék.
Köszi, hogy lehetőséget adtál arra, hogy fejlődjek.
Csak még egy dolgot szeretnék mondani,
és remélem, nem érzed túlságosan leereszkedőnek,
de nem azért nem vonzódtam hozzád,
mert profi pankrátor vagy.
Tudom, hogy az exed nem tudta ezt elfogadni,
és azt akarom, hogy halld, amit mondani fogok.
Szerintem gyönyörű vagy.
Tényleg így gondolom.
Gyönyörű vagy, és jó a kisugárzásod,
ami miatt mindig vártam, hogy hazaérjek.
Tudom, hogy megismersz majd olyan embereket, akik imádni fogják ezt benned.
Remélem, büszke leszel arra, aki vagy,
és hogy megtalálod életed szerelmét!
- Köszönöm. - Tudom,
hogy idegesítő lehet tőlem hallani ezeket,
de ez az igazságom, és azt akartam, hogy tudd.
- Örülök, hogy beléd voltam zúgva. - Igen?
Remélem, nem lesz fura, ha elhívlak vacsira, vagy csak lógni,
és remélem, hogy barátok maradunk.
- Köszönöm. - Köszönöm.
- Jól hangzik. - Ja.
SINDZSUKUBAN DOLGOZOM. JÓ BBQ-T! - TUPAS
- A barbecue szuper volt. - Nagyon jó volt.
- Jó érzés kint enni. - Más érzés.
Egy ideig jó volt.
- Igen. - Megértem.
Akarsz még valamit csinálni, mielőtt elmész?
Hadd gondoljam át...
Nagyon izgulok.
Valamit mondani akartam...
Elfelejtettem.
Beszélhetünk?
- Itt? - Nem.
Fenn? Menjünk a játékszobába!
- Menjünk! - Oké.
Jaj... ez gáz.
Azt mondtad, beszélni akarsz velem, mielőtt elmész.
- Igen. - Mikor szerettél volna?
Mikor akartál beszélni?
- Nem vagy fair. - Miután bejelentettem, hogy elmegyek.
Nem tudom kiverni a fejemből,
hogy Amerikába akarsz költözni.
Szóval...
nehéz elképzelnem veled bármilyen kapcsolatot.
Ezért aztán meg sem próbálod?
Igen.
Emlékszel, hogy azt mondtam, lehet, hogy el sem költözöm?
Azt csak pár napja tudtam meg.
- De az... - Már korábban is terveztem a kiköltözést.
Ja, gondolom igazad van.
Ez van.
Ez van...
Lehet, hogy soha nem találok még egy ilyen szép és szuper lányt,
és lehet, hogy megbánom.
De most tényleg így érzek.
Szóval búcsúzunk.
Igen, de...
Jól szórakoztam. Tudom...
hogy utálni fogsz, amiért ezt mondom.
De nagyon jól éreztem magam veled.
Őszintén, nem azért jöttem ide,
hogy szerelmet találjak.
Végül, Rjónak mégis úgy kellett viselkednie,
ahogy az elvárható a Jokohama B-Corsairs csapatkapitányától.
- Ez a végszavam. - Egyetértek.
Hana, a te nézőpontodból
azt gondoltad, hogy Vivi bejön neki, és ezzel nincs is gond.
De nem kellett volna azt mondania, hogy senki iránt nem érez semmit.
Bárcsak teljesen őszinte lett volna velem!
De van különbség?
Lehet, hogy két különféle módon fejezte ki az érzéseit,
de nem hiszem, hogy ne lett volna őszinte.
Elmondta, hogyan érez.
A múltkor arra a következtetésre jutottunk,
hogy Rjó megpróbál minél kevesebb energiát fektetni mindenbe.
És ha arról van szó, hogy másokért tegyen,
például elmosogasson, levigye a szemetet
vagy csak takarítson...
- Észrevettük, hogy ezeket nem csinálja. - Igen.
Rámutatott, hogy a mosatlan tálakkal gond van,
és ezért hálás vagyok neki.
De nem túl sokszor segít ezekben a ház körüli teendőkben.
Ezzel a mondatával arra utalt, hogy őt nagyon érdeklik ezek a dolgok,
én viszont lusta vagyok és sosem segítek.
Úgy gondoltam, ez nem fair.
De ő ilyen.
Gondolom meg kell békélnem ezzel.
Javasolhatok valamit?
Várj, mit csinálsz?
- Azt hitted, meg akarlak ütni? - Igen, arra számítottam.
- Már felkészültem rá. - Butus...
Egy órája még meg akartalak ütni.
De most már nyugodtabb vagyok.
- Végem lenne, ha megütnél. - A fürdés segített.
A kezeim még remegnek kicsit, de már nyugodtabb vagyok.
Szóval, ez az első dal,
amit együtt hallgattunk.
Hallani akarom veled még egyszer, utoljára.
Izzad a tenyered.
Igen, tudom.
A tiéd is izzad.
Durván izzadok.
Fáj a lábad?
Nem.
Remélem, valóra váltod az álmaidat.
Az álmaimat? Igen, keményen fogok dolgozni értük.
Remélem, te is.
- Nem fogsz tenni értük? - Mi?
Dehogynem, de most sírni akarok.
De közben nem akarok sírni.
Nem akarok előtted sírni.
- Kérlek, ne sírj! - Nem fogok.
Hát...
Jön a lefekvés?
Az lenne a legjobb.
Itt akarok aludni.
- Itt fogsz aludni? - Igen.
Itt fogok.
Így.
Király, jó éjt!
Ez gáz.
Nem tudom...
Őszintén azt hittem, hogy miattad fogok Japánban maradni.
Azt nem akartam.
Nem megy...
Ha szerelembe esek, nem mondhatom azt, hogy:
„Menj innen!”
- Nem megy olyan könnyen. - Nem akarsz aludni?
- Hallasz? - Nem vagy álmos?
Jaj, gyűlöllek!
Annyira őszintén kimondja az érzéseit.
- Bámulatos. - Vivi nagyon beleesett.
De Rjó azt mondja, nem a szerelem miatt jött a házba.
- Ki gondolta volna? - Korábban is említhette volna.
Már az elején tudatnia kellett volna velük.
Nem akarta megbántani a többieket,
viszont a tétlenség sokkal bántóbb volt, mint bármi, amit tehetett volna.
A legfájdalmasabb módon dobta Vivit, a legrosszabb pillanatban.
- Akkor ennek a párnak lőttek? - Semmi nem lesz belőle.
Nem a szerelemért jött ide.
Ő maga mondta, hogy csak a kosárlabdát szeretné népszerűsíteni.
Csak a szívtipró szerepét akarta játszani, hogy csorogjon a nők nyála,
hogy több rajongót csaljon a kosármeccsekre.
Jött, győzött, a küldetésnek vége.
De a viselkedésük olyan, mintha mindjárt járni kezdenének.
- Mármint kamerán kívül? - Igen.
- Hát, ha ez is lesz, nem érdekel. - Kétlem.
Vivi egyáltalán nem tudta kiverni a fejéből Rjót.
- Még nem volt rá ideje. - Próbálta rávenni magát, hogy gyűlölje.
Nem tisztán váltak el az útjaik.
Azért törnek most így elő az érzései.
A legrosszabb az egészben az, hogy Rjó elhalasztotta a beszélgetést,
több időt kért, hogy átgondolja, mit érez,
és elhitette Vivivel, hogy lehet esélye.
De aztán minden szó nélkül bejelentette, hogy elmegy.
- Igazad van. - Szívtelenül viselkedett.
Lehet, hogy Rjó tényleg érez valamit Vivi iránt,
és ezért olyan nehéz beszélnie róla?
- Azt nem hinném. - Nem.
- Szerintem nem ez a helyzet. - Nem?
- Kizárt. - Ha ez lenne...
Ha nem lett volna közöttük kémia, Vivi akkor is ennyire közeledő lett volna?
Nem, Vivi felbátorodott, és mindent beleadott.
Olyan pasiba szerelmes, aki soha nem fog neki egyenes választ adni.
- Tényleg? - Ez megdöbbentő.
- Ha ez igaz, akkor Rjó undorító. - A legrosszabb.
Nyilvánvalóan nem érdekli.
- Úgy gondolod? - Egyáltalán nem szereti.
Ha valódi érzései lennének,
nem érdekelné, hogy milyennek látjuk.
- Nem zavarná, mit gondolnak a rajongók. - Úgy értem...
Ha ennyire fontos neki a kosárlabda, elmondta volna Vivinek,
és arra koncentrált volna.
Mindig volt kifogása, például, hogy az edzője nem akarta ezt,
vagy csak a kosárlabdát népszerűsítené,
és sosem érdekelte a szerelem.
Azért nem fog randizni, amire Emika hívta fel a figyelmet...
„Felhívta rá a figyelmet”?
Tavatari Rjó csakis önreklámozni jött.
Elkötelezte magát az önreklámozás iránt, így nem pazarolhatta az erejét randizásra.
Elképzelhető.
- Ha randizni kezd, rajongókat veszít. - Igaz.
Az volt a célja, hogy a rajongói érdeklődjenek iránta, népszerűvé váljon,
aztán egyszerűen kilépjen.
- Emika bölcsen meglátta ezt. - Csak a küldetése érdekelte...
Igen. Emika nagyon jól látta a helyzetet.
- A kosárlabdára akar koncentrálni... - Nem baj, ha azt csinálja.
- ...de szereti Vivit is? - Remélem, ügyes lesz.
Nem baj, hogy népszerűsíteni akarta a sportot.
- De nem volt menő, ahogyan csinálta. - Egyetértek.
Felelőtlenül viselkedett.
Sosem kezdeményezte a dolgok tisztázását.
Magától nem hozta fel a komoly témákat. Kétlem, hogy szerelmes lenne.
Ha valaki csak kérdez, biztosan azt jelenti, hogy nem érdekli semmi.
- Így van. - Pontosan.
- Könnyű kibúvó. - Kérdésre kérdéssel válaszolni.
Védelmi mechanizmus.
Érdekel Emika hirtelen őszintesége.
A drámai sírva fakadása még különösebb.
- Zavarba ejtő. - Ugye? Szerintem is.
Sírt, de aztán beszélni kezdett róla, amint hazaértek.
- Eldobom az agyam! - Eléggé összezavaró.
A nyugodt hangulata hirtelen cunamivá változik.
„DOLGOZOM” - VIVI U.I.: SZOMORÚ VAGYOK.
- Szia... - Hogyhogy ilyen kevés cuccod van?
- Alig van valamid. - Nagyon keveset pakolsz, mi?
Láttátok ezt? Kai festette.
- Szép. - Azt hallottam, te adtad neki.
Kedves.
- Minden megvan? - Készen állok.
Akkor megyek is.
- Komolyan? Ennyi volt? - Igen.
Itt az idő. Mennem kell edzeni.
Ahogy minden nap. Hagyok egy üzenetet.
MINDENT KÖSZÖNÖK! - RJÓ
- Jól van. Jók legyetek! - Nem...
- Nem fogok elköszönni. Viszlát később! - Később!
Örülök, hogy találkozunk. Sok szerencsét. Köszi!
- Köszönöm. - Én is köszönöm, komolyan.
- Köszi. Te vagy a legjobb. - Te vagy a legjobb. Viszlát.
- Viszlát később! - Oké.
Köszi, mindenki!
Na jó, sziasztok!
- Szia! - Köszönök mindent.
- Talizzunk hamar! - Mindenképp.
- Viszlát később! - Okés!
Te beverted a festményem a falba?
A festményed...
Hé, vigyázz a művemre!
Köszi, vigyázok rá.
Viszlát! Köszi mindent.
Szép napot!
Olyan szomorú.
Jó arc volt.
SINKIBA 1. RING SINKIBA, TOKIÓ
Kezdődik a TCS és Oedo Tai közti összecsapás,
a hatemberes, 20 perces, egykörös meccs!
A vörös sarokban: a Tokyo Cyber Squad.
Ez a 155 centiméteres, 47 kilogrammos hetedikes
bátorságból csillagos ötös!
Üdvözöljük a ringben Rinát!
Azta!
- Kezdődik is. - Várjatok, mit csinál?
Vigyázz!
Kérjük, álljanak el a ring mellől!
Őrület!
A saját biztonságuk érdekében, álljanak el a ring mellől!
Ez az!
Azta, ez őrület!
Durva!
- Ne! - Jaj, ne!
CUKISIMA, TOKIÓ
MONDZSA MUGI, KIJOSZUMI-DORI ÜZLET
Mi a helyzet?
- Szia! - Köszi, hogy megvártál!
- Hát itt vagy. Mizu? - Mizu?
- Kimerültem. Ja. - Fáradt vagy?
Őrületes volt.
- Minden rendben ment? - Hogy érted?
- Nem sérültél meg, ugye? - Nem, nem történt semmi a közelünkben.
- Félelmetes volt? Elijesztettelek? - Nagyon élveztem.
- Nem, király voltál. - Igen?
Nagyon tetszett a belépőd, és az arc, amit vágtál.
Nagyon menő voltál. Király volt!
- Nagyon jó illata van. - Kész van?
- Igen, csak vegyél! - Jó étvágyat!
Jól néz ki.
Fincsi.
- A tengeri herkentyűs fincsi. - Az melyik?
Nem látok olyat.
- Az garnéla? - Van garnéla és tintahal is.
Amikor a múltkor beszéltünk, említetted,
hogy azokat az embereket szereted, akik őszintén kimondják az érzéseiket.
- Ezt át tudom érezni. - Igen?
- Igazad volt. - Rjó miatt jöttél rá?
Rjó miatt gondolod?
Mondhatjuk.
Az nyilvánvaló, hogy próbált figyelmes lenni.
De olyan bonyolult személyiség.
Szeretném egyszerűen megtudni, hogy hányadán állunk azzal, aki bejön.
- Ja. - Szóval...
Rájöttem, hogy könnyű veled beszélni.
- Úgy gondolod? - Igen.
Sok dologról meséltem. Köszönöm, hogy mindenről panaszkodhattam.
- Sokat beszéltünk. - Végül Rjó kikosarazott,
- de legalább elmondhattam az érzéseimet. - Az jó.
Akkor jöhet a következő.
Alig várom a trambulinozást.
Igen, én is. Izgatottan várom.
- Tudod már, hogy mikor megyünk? - Hát...
Másodikán vagy harmadikán. A hónap elején mehetnénk.
- A harmadika jobb lenne. - Igen?
- Akkor harmadikán. - Harmadikán.
- Irány a Trampoland! - Trampoland.
Úgy éreztem, mindig félbeszakít azzal, hogy:
„Nem akarom, hogy ilyesmire gondolj.”
Én meg erre: „Megmondtam, hogy értem, nem?”
De nem akartam továbbmenni, mert úgy éreztem...
Szerintem nem tud másokkal együttérezni.
Lehet, hogy csak félreértés volt.
- Sokat vártam. - Korábban eljöttem.
Tíz perccel korábban. Bocs, hogy „várnod” kellett.
Nagyon éhes vagyok.
- Ez Ginzában volt? - Ja.
Tényleg elmentetek?
Azt mondta, bárhova elhív jutalomként, mert viseltem a pólót.
Viccből Ginzát javasoltam, de elmentünk.
Tényleg elfogadta a javaslatot.
A fellegekben vagy. Kemény.
Hű, nagyon gáz.
- Jól vagy? - Te jó ég...
Ez tagadhatatlanul gáz volt.
Szintet lépett a gázság terén.
- Ez Hana ellen irányult. - Ugye?
Emika biztos úgy érezte, az előző ütközetben veszített.
A vacsora után biztos azt hitte, ezzel egy szép ütést visz be Hanának.
Ezért volt olyan boldog, nem azért, mert Rjóval volt.
Nem kellene utánamenned?
Nem tudom, mit mondjak.
Csak TV, és tudom, hogy nem én irányítom.
Nem tudom, mikor éreztem magam ilyen rosszul.
Mostanáig...
Úgy bírtam ki, hogy másokkal beszélgettem.
Nevetgéltem és kibírtam.
Gyötrelmes ebben a házban élni.
Nem lett volna szabad jelentkeznem.
Több van Emikában, mint amit látunk.
Korábban azt mondtad,
nem gondolod, hogy képes másokkal együttérezni.
- Igen. - Ezt mondtad, ugye? Épp ellenkezőleg van.
Túlgondolja a dolgokat. Gyakran kínosan érzi magát társaságban.
Lehet, hogy nem úgy tűnik,
de sokkal figyelmesebb, mint a legtöbb ember, akit ismerek.
Csak nem jó a kommunikációban.
Ezt teljesen megértem,
mivel régebb óta lakok itt vele, mint te.
De ennek tudatában is tartom a korábbi állításomat.
Ha ennyire szeretnél kiállni mellette...
akkor beszélj vele!
Bocsi, hogy csak úgy felhívtalak.
Semmi gond.
- Itt egy tiszta. - Köszi.
Akarsz beszélni?
Kétségtelen, hogy aki látta azt a részt,
azonnal megutál.
Nem tudtam, hogy ilyennek tűntem.
Tudom, hogy az én hibám, hogy ilyesmiket mondtam, de...
A részt látva...
sem változott meg a véleményem rólad.
Nem elég, hogy mi...
Az emberek, akik a legközelebb állnak hozzád, megértik, milyen vagy, ugye?
Bárcsak el tudnám ezt hinni, és elengedni az érzéseimet!
Olyan gyenge vagyok.
Törékeny vagy.
De ez tetszik benned.
Nem kellene a műsorban szerepelnem.
Szerintem nem vagyok elég erős hozzá.
Emiatt emberibb vagy, és ez tetszik.
Ha nem lennél itt...
Sokkal nehezebb dolgom lenne.
- Köszönöm, hogy itt vagy. - Ugyan már.
Jobban érzem magam,
hogy a részt látva sem változott meg a véleményed rólam.
Azt hittem, utálni fogsz.
Nem vagyok olyan felszínes...
hogy ettől megutáljalak.
Jaj, ne, már 3:30 van.
Menjünk aludni!
Köszönöm szépen.
Jól vagy?
Igen, jobban.
Megöleljelek?
Miért?
- Hogy csökkentsük a stresszt. - Az öleléssel?
Miért...
Nem tudta, mennyire borzalmasnak tűnnek a megjegyzései...
- Akkor jött rá... - ...amikor hallotta, hogy beszélünk róla.
Rosszul gondolja, ha azt hiszi, nem illik a Ház terasszalba.
- Így van. - Egyetértek.
Ez az egyik legjobb lehetőség, hogy rájöjjön arra, ki is ő.
- Ritka lehetőség. - Minden irányból megvizsgálhatod magad.
Szerintem jó, hogy ráébredt erre.
De ne felejtsük el, hogy pár perccel korábban
a Ház terasszal minden nézőjével tudatni akarta,
hogy Rjó panaszkodott a mosatlan edényekre, de nem csinált házimunkát,
és hogy csak saját magát reklámozni jött ide.
Nem gondolta, hogy a hozzáállása milyen benyomást kelt,
amíg nem látta magát a műsorban? Komolyan? Hagyjuk már!
Igaz. Csak akkor viselkedik így, ha saját magáról van szó.
Miért nem számított erre, miután Rjót olyan keményen ostorozta?
A nézők az elhangzottak alapján tudnak véleményt formálni.
Ő kezdte a Rjó elleni lejárató kampányt.
Mit fog tenni, ha ezt is visszanézi?
Ha másokat kibeszélsz, így jársz.
Ha én lennék a helyében...
Ha én vacsiztam volna Tupasszal, és bele lennék zúgva...
Ha ilyen helyzetben lennék,
és a szerelmem meg akar ölelni, miközben sírok,
elfogadnám. De ő úgy csinált, mintha nem akarta volna.
Nem is tudom.
- Szokatlanul észszerűen viselkedett. - Igen?
Tupas háromszor mondta, hogy „kedvellek,” de nem reagált.
Igaz.
Mennyire kell öntudatlannak lenni ahhoz?
Tupasnak is vannak rossz szokásai.
Nem volt rá oka,
hogy kioktassa Hanát, mielőtt elmegy beszélni Emikával.
Gáz volt.
- Nehéz értelmezni a helyzetet. - Mit érez Tupas?
Aggaszt, hogy Tupas mit gondolhat.
Bevallotta az érzéseit,
mégsem tudjuk, hogyan érez. Milyen ritka!
Az utolsó „kedvelleket” nagyon kihangsúlyozta,
de a válasz annyi: „Jaj, ne, már 3:30 van!”
- Jó reggelt! - Jó reggelt. Beteg vagy?
- Már egy ideje. - Kiújult? Sajnálom.
Jól vagy?
Hát...
Igen.
Köszi, hogy sokáig fenn voltál velem.
Ne is említsd!
A rész után a nézők helyébe képzeltem magam,
és rájöttem, mennyire taszítónak tűnhettem.
Tudom, hogy azt mondtad, a véleményed nem változott.
De tudom, hogy azok az akkori őszinte véleményeim voltak.
Szóval nagyon átgondolom a tetteimet, és jobbá szeretnék válni.
Ritkán látom magam
teljesen tisztán.
Nem lett volna rá lehetőségem, ha nem jöttem volna a Házba.
Bár a közösségi fiókjaimon kitört a káosz.
Totális káosz...
Nagyon hálás vagyok a kedvességedért, és hogy annak látsz,
amilyen valójában vagyok, nem pedig amilyennek mások gondolnak.
Szeretnék több időt tölteni veled.
De úgy döntöttem, elhagyom a házat.
Várj, mikor?
A jövő hét folyamán.
Mindenkit látni akarok, mielőtt elmegyek.
Komolyan?
Őszintén szólva, már azóta terveztem elhagyni a házat,
mielőtt még megérkeztél Vivivel.
Még csak egy hónapja...
ismerjük egymást.
Az igazat megvallva...
szeretném, ha több időnk lenne.
Azt hiszem... kedvellek.
Nem „hiszem.” Tudom.
És tudom, hogy...
Én is érzek irántad valamit.
Akkor most mi lesz?
Menjünk el randizni!
Utoljára, mielőtt megyek.
Rendben, mindenképp.
Jól fogom csinálni...
és rendesen elmondom, mit érzek.
Rendesen? Köszönöm.
Már várom.
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
A feliratot fordította: Bencze Ádám Imre